Title: Uvod u Internet
Course: Osnove HTML-a > Section: Uvod u Internet

Od Interneta do weba, uz niz pojmova koji će vam dobro doći da zaokružite znanje o svom svakodnevnom alatu.

O ovom poglavlju

O ovom poglavlju
Danas je mnogima od nas život gotovo nezamisliv bez Interneta. Koristimo se njime na poslu, kod kuće, privatno i poslovno, za zabavu i opuštanje, učenje i usavršavanje, obavljanje poslovne komunikacije i sl. No, možete li doista reći da znate što je to Internet?

Jedna od zgodnijih definicija koje ste vjerojatno čuli jest i „Internet je mreža svih mreža”. Govori li vam to išta? Nama, iskreno, baš i ne. Vjerojatno ste čuli i to da je Internet globalna mreža. To je također točno. Svejedno, ne govori nam gotovo ništa. Možda ste negdje čuli i to da je Internet globalna računalna mreža nastala u šezdesetim godinama prošloga stoljeća. Nakon ovih definicija možemo se upitati gdje mi to uopće želimo objaviti svoje stranice.

Poglavljem „Uvod u Internet” željeli bismo vas podsjetiti što je to Internet, a što web, te što osim weba možete očekivati na Internetu. Uvest ćemo još nekoliko pojmova koji će nam pomoći u daljnjem sporazumijevanju na ovom tečaju, a oni malo znatiželjniji pronaći će u posljednjem, bonus, poglavlju ponešto o samoj povijesti Interneta.

Ishodi učenja

Nakon ovog poglavlja trebali biste:

- razlikovati Internet od weba
- nabrojati nekoliko usluga Interneta koje nisu WWW
- razlikovati pojmove klijent i poslužitelj, kao i dva značenja riječi klijent i dva značenja riječi poslužitelj
- upotrebljavati pojmove „web stranica” i „web sjedište” u ispravnom značenju
- razlikovati IP adrese od simboličkih adresa, uočavati pojedine dijelove simboličkih adresa te razumjeti njihovo značenje
- opisati postupak dobavljanja web stranica, a osobito poruke o nepostojećim stranicama.

Aktivnosti u ovom poglavlju

Osim tekstova za vas smo pripremili niz pitanja od kojih će vas neka podsjetiti na vlastita iskustva s Internetom, neka će naglasiti sadržaje iz ovog poglavlja, a neka, vjerujemo, iznenaditi.

Zato nemojte preskakati pitanja, koliko god vam jednostavno izgledala.

Osnovni pojmovi

Osnovni pojmovi
Da biste bolje shvatili način rada Interneta, pa samim time i postali boljim webmasterima, nužno je pojasniti osnovne pojmove s kojima se susrećemo kada govorimo o Internetu.

Internet

Internet je globalna računalna mreža začeta u šezdesetim godinama prošloga stoljeća u Sjedinjenim Američkim Državama. Danas je Internet mreža bez vlasnika, u kojoj pojedine tvrtke, odnosno organizacije održavaju svaka svoj djelić mreže, a svi korisnici mogu objavljivati svoje sadržaje.

Internet nudi mnoge mogućnosti. Od njegova začetka do danas unutar njega su razvijeni mnogi servisi (usluge) od kojih su najpoznatiji World Wide Web, daljinski prijenos podataka i elektronička pošta.

Protokol

Protokol je jezik ili skup pravila po kojima računala u mreži međusobno komuniciraju. Postoje protokoli za razne namjene, pa tako, na primjer, različiti internetski servisi upotrebljavaju različite protokole.

World Wide Web

World Wide Web (WWW, W3 ili jednostavno web) jedan je od najpopularnijih internetskih servisa, nastao početkom devedesetih godina prošlog stoljeća.

Web se najčešće koristi HTTP protokolom (engl. Hypertext Transfer Protocol), ili, kako mu samo ime govori, protokolom za prijenos hipertekstualnih dokumenata. Više riječi o hipertekstualnim dokumentima i njihovoj izradi bit će u lekcijama koja slijede.

Na primjer, ovaj tečaj pohađate putem weba, ali putem weba možete i čitati novine, plaćati račune itd. Web je samo dio Interneta – elektronička pošta i programi za izravnu komunikaciju (messengeri) pripadaju drugim servisima iako se i do njih katkad može doći putem weba.

World Wide Web ≠ Internet

Pojmovi WWW i Internet često se pogrešno rabe kao sinonimi. WWW je, zapravo, tek jedan od internetskih servisa.

Daljinski prijenos podataka

Daljinski prijenos podataka servis je koji je nastao od ideje o daljinskoj razmjeni podataka između američkih vojnoindustrijskih kompleksa, koja je i potaknula razvoj Interneta. Za daljinski prijenos raznih vrsta datoteka najčešće se koristi FTP protokol (engl. File Transfer Protocol).

Daljinski prijenos podataka omogućava više od samog preuzimanja datoteka, što možemo obaviti putem weba. FTP-em možemo tako dobiti popis datoteka u pojedinoj mapi, te, ako imamo odgovarajuća prava, još i brisati, preimenovati, premještati datoteke – sve kao da su one na našem vlastitom računalu.

Ako ćete web stranice koje ćete izraditi na ovom tečaju htjeti objaviti na webu, vjerojatno ćete ih trebati prebaciti upravo FTP protokolom na poslužitelj (više o poslužiteljima malo kasnije).

E-pošta

Još od prve poruke poslane Internetom davne 1971. putem elektroničke pošte, pa sve do današnjih dana, e-pošta se zadržala među omiljenim internetskim servisima. Ovaj se servis koristi dvama protokolima – POP3 (engl. Post Office Protocol) ili IMAP (engl. Internet Message Access Protocol) protokolom za primanje i SMTP (engl. Simple Mail Transfer Protocol) protokolom za slanje poruka.

I poruke elektroničke pošte mogu biti formatirane, te sadržavati tekst u boji, slike, tablice. To se postiže također HTML-om.

Klijent

Klijent je program ili računalo koje u mreži zahtijeva podatke. Na primjer, naše računalo kojim pristupamo Internetu je klijentsko računalo.

Koji su programi zaslužni za činjenicu da je vaše računalo klijent?

Mala pomoć: kojim programima zahtijevate usluge s Interneta, na primjer web stranice? Općeniti odgovor glasi „web preglednik”, ali ostaje pitanje za vas: kako se zove vaš web preglednik.

Poslužitelj

Poslužitelj je program ili računalo koje u mreži sadrži tražene podatke ili uslugu. Računalo na kojem je smješteno neko web sjedište, primjerice, nazivamo poslužiteljskim računalom. Jasno, postoje i poslužiteljska računala za druge usluge na Internetu.

Neobavezna vježba: Možete li zamisliti li kako izgleda i gdje se nalazi poslužitelj na kojem se nalaze web stranice ovog tečaja? A vaš sandučić elektroničke pošte, poslužitelji na kojima radi Google ili, možda, Facebook?

Ako vas ovo pitanje zanima, približne odgovore za poznata računala možete naći pretraživanjem weba. Poslužitelji s manjim planiranim opterećenjem mogu biti i računala poput vašeg.

Osnovni internetski servisi – pogled prema webu

Osnovni internetski servisi – pogled prema webu
Budući da je cilj ovog tečaja naučiti izrađivati web stranice, nastavljamo s pojmovima vezanim uz web, te nekim općenitim pojmovima koje ćemo promatrati u kontekstu rada s webom.

Web stranica

Web stranica je dokument koji sadrži HTML kôd i prikazuje se u web pregledniku, a najčešće ima ekstenziju .htm ili .html. Više riječi o HTML kôdu bit će od sljedećeg poglavlja.

Često stranice na poslužiteljima ne postoje, nego ih stvaraju programi nakon što prime zahtjev za stranicom na temelju podataka koje imaju u tom trenutku (objavljenih članaka, komentara, glasova). Tada ekstenzija odgovarajuće datoteke na poslužitelju odgovara upotrijebljenom programskom jeziku (PHP, ASP i sl.).

Na ovom ćemo se tečaju baviti samo web stranicama koje u HTML-u stvaraju ljudi.

IP adresa

Jedinstvena adresa računala spojenog u mrežu. Sastoji se od četiri broja u rasponu od 0 do 255, odvojena točkom.

Primjer:

161.53.160.25

Pokrenite svoj web preglednik i unesite gore navedenu IP adresu!

http://161.53.160.25/ = http://www.carnet.hr/

Domena

Domena je oznaka koju koristimo umjesto IP adrese.

Domene su u upotrebi zato jer ljudi lakše pamte riječi nego brojeve, osobito ako te riječi mogu povezati sa sadržajem koji se nalazi na toj domeni ili s vlasnikom domene.

Primjer:

www.carnet.hr je puno ime domene CARNetovog službenog web sjedišta.

Domain Name Server (DNS)

Domain Name Server je program koji prevodi naziv domene u IP adresu. Istim imenom se naziva i računalo, poslužitelj, na kojem se taj program izvodi.

Naš web preglednik prije dobavljanja stranice treba doznati IP adresu poslužitelja na kojem se te stranice nalaze, pa tu DNS poslužitelj igra značajnu ulogu.

Web sjedište

Web sjedište je skup dokumenata, većinom web stranica, povezanih u cjelinu. Web sjedište se u pravilu nalazi na jednoj domeni.

Osim službenog CARNetovog web sjedišta na domeni www.carnet.hr CARNet upotrebljava druge domene za druga web sjedišta:  lms.carnet.hr, www.skole.hr, www.cert.hr, moodle.carnet.hr i druge.

Posjetite ta web sjedišta i razmislite zašto su razdvojena, tj. zašto nije sav sadržaj pod domenom www.carnet.hr.

Uniform Resource Identifier (URI)

URI je jedinstvena adresa resursa dostupnog u računalnoj mreži. Sastoji se od:

- naziva protokola napisanog obično malim slovima (http, ftp)
- imena domene (koje određuje računalo s kojeg treba preuzeti podatke) te
- niza znakova koji opisuju način dolaska do dokumenta na poslužitelju (izvorno putanja i naziv dokumenta).

Primjeri:

http://www.tamo.aq/pingvini/kraljevski.htm
http://www.carnet.hr/o_carnetu/o_nama/

Donedavno su svi web preglednici prikazivali cijeli URI stranice koja je bila prikazana, ali danas većina novijih web preglednika ne prikazuje naziv protokola.

Uvjerite se sami: upišite www.carnet.hr u adresnu traku raznih web preglednika i pogledajte hoće li se uz ime domene pojaviti i naziv protokola ili će se promijeniti na neki drugi način. Ako desnim klikom na stranicu i odabirom svojstava stranice pogledate URI, vidjet ćete naziv protokola.

Odredite dijelove od kojih se sastoji URI:

http://www.carnet.hr
       /edukacija/enciklopedija/

ODGOVOR:

http
oznaka protokola
www
ime web poslužitelja, poddomena domene carnet.hr
carnet.hr
domena (www.carnet.hr – puno ime domene)
edukacija/enciklopedija/
opis načina dolaska do dokumenta na poslužitelju

URI koji pokazuje na konkretan objekt, obično datoteku, zove se URL. Na ovom ćemo tečaju najčešće raditi upravo s takvim adresama, poput:

http://www.tamo.aq/pingvini
                       /kraljevski.htm

za razliku od adrese koja ne specificira konkretni objekt, nego poslužitelj „zna” kako doći do sadržaja na temelju navedenih podataka nakon imena domene:

http://www.carnet.hr/o_carnetu
                             /o_nama/.

Kako funkcionira web?

Kako funkcionira web?
Već smo u prošloj lekciji spomenuli da se računala povezana u mrežu za komunikaciju koriste različitim protokolima. Većina tih protokola dio su skupine TCP/IP protokola (engl. Transmission Control Protocol/Internet Protocol).

Spomenuli smo i klijentska i poslužiteljska računala. Klijentsko računalo (engl. client) pri dohvaćanju podataka s weba zahtijeva podatke koje poslužiteljsko računalo (engl. server) posjeduje.

Ako na poslužitelju ne postoji tražena datoteka ili ona nije dostupna korisniku koji je zahtijeva, poslužitelj odgovara negativno, o čemu nas nekom od poznatih poruka obavještava naš web preglednik.

U adresnu traku web preglednika upišite:

www.carnet.hr/zbrlj

te dobro gledajte što se događa. Ponovite pokus s još dvije adrese: www.vlada.hr/zbrlj i www.azoo.hr/zbrlj.

Zatim upišite adresu:

www.craaanet.hr

Usporedite poruke o pogreškama koje ste dobili u ova četiri zadatka. Možda nije bio nađen poslužitelj, a možda se na njemu nije nalazio sadržaj koji smo zahtijevali.

Ponovite pokus s raznim web preglednicima da biste u nekim od ovih slučajeva dobili poruke raznih oblika, ali s približno istom informacijom.

ODGOVOR:

U prva tri slučaja nije pronađen sadržaj, u posljednjem nije pronađen poslužitelj. Različiti web preglednici različito reagiraju na situaciju u kojoj nije pronađen poslužitelj, tako da, uz odgovarajuće postavke, odmah mogu pozvati u pomoć tražilicu.

Bonus: Kratka povijest Interneta

Bonus: Kratka povijest Interneta
Internet, multimedijalna globalna mreža kakvu danas poznajemo, nastao je u posljednjem desetljeću prošloga stoljeća. A sve je počelo još davnih šezdesetih godina dvadesetog stoljeća.

Internet je nastao vrlo spontano, bez ikakvih planova o razvitku „velike globalne mreže”. Prvi korak k nastanku Interneta učinjen je šezdesetih godina prošloga stoljeća, kada je formirana mreža pod nazivom ARPANET. Njena zadaća bila je razmjena podataka među znanstvenicima vojnoindustrijskih kompleksâ diljem SAD-a. Tako su prvotno spojena dva računala – računala na Sveučilištima UCLA i Berkley u Los Angelesu, a krajem 1969. umrežuju se još dva, od kojih jedno u vlasništvu Ministarstva obrane SAD-a. Broj umreženih računala nastavio je rasti, pa je tako krajem 1972. godine bilo umreženo četrdesetak, što vojnih, što civilnih, računala.

Skica preteče Interneta iz 1969. godine.
Izvor i više podataka iz povijesti Interneta:
Computer History Museum.

Istovremeno su se počele javljati i druge računalne mreže, koje se s vremenom udružuju jedne s drugima, pa se sve više počinje koristiti i termin – Internet.

Granice SAD-a Internet probija već ranih sedamdesetih, a 1992. godine prelazi prag od milijun većih umreženih računala lociranih diljem svijeta. Ubrzo je osnovana i organizacija pod nazivom Internet Society, koja Internet proglašava općim dobrom čovječanstva, poput vode, zraka, biljnog i životinjskog svijeta, itd.

Korak koji je doveo do ubrzanog širenja Interneta u svakodnevni život ljudi bio je uspostavljanje jedne od najatraktivnijih mrežnih usluga, World Wide Weba (WWW), početkom devedesetih godina 20. stoljeća. On je donio mogućnost povezivanja tekstnih stranica jednostavnim klikom miša, povezivanja slika i drugih materijala, a ubrzo i uključivanja materijala raznih vrsta na stranicu.

Sama uspostava WWW servisa dovela je do saznanja da Internet može biti iskorišten ne samo kao tehnička infrastruktura za razmjenu podataka potrebnih u poslovanju, već i kao medij unutar kojeg se može obavljati poslovanje. Tako su se već nakon nekoliko godina na Internetu počele predstavljati tvrtke, koje su osim prezentacije proizvoda putem Interneta nudile i same proizvode te usluge.

Danas je sve veći broj tvrtki koji se u svom poslovanju redovito okreću Internetu kao mediju koji značajno smanjuje troškove poslovanja. Nisu samo smanjeni ili čak ukinuti troškovi distribucije proizvoda do prodajnih mjesta, već je i sav prihod od prodaje proizvoda, od kojeg je dio redovito išao trgovcu, sada u rukama samog proizvođača.

Informatizacija uredskog poslovanja također doprinosi uštedama i vremena i novca, što tvrtke čini profitabilnijima, a kako je posao ponekad moguće obavljati i iz vlastitog doma, one postaju i ugodnijim mjestima za rad.

Pretraživanjem weba otkrijte koliko je dugo Hrvatska vezana na Internet, te od kad se na Internet mogu spajati pojedinci iz svojih domova.

Mala pomoć: prvi davatelj usluga u Hrvatskoj je bio nekomercijalan, tj. nije naplaćivao svoje usluge. Naplaćivali su se samo troškovi telefonskih poziva putem kojih se ostvarivala veza.